Tidligere i Lost:
SOS! SOS!
Franskmændene kommer! Jeg har aldrig været så glad for at høre fransk!
- Taler nogen fransk? - Det gør hun.
"Jeg er alene nu.
Alene på øen.
Nogen må komme.
De andre, de er... De er døde.
Den dræbte dem.
Den dræbte dem alle."
- Jeg kan ikke blive her. - Der er ingen steder at gå hen.
Nogen skal gå langs kysten og kortlægge øen. Se, hvad der ellers er.
Jeg håber, vi mødes igen.
- Hvad sker der? - Du ved, hvad der sker.
- Men jeg forstår ikke. Hvorfor...? - Det var dit ansvar,
men du gav ham bort, Claire.
Alle betaler prisen nu.
Rolig! Det er Charlie!
Vent nu lidt!
Det er okay!
Det er okay. Du drømte.
Du gik i søvne. Okay?
Okay.
Claire, hvad skete der?
Det må have været en værre mareridt.
Hvem sagde, det var et mareridt?
Når nogen knytter næven så hårdt
og borer neglene flere centimeter ned i håndfladerne,
drømte de ikke om at ride på ponyer.
- Har du gået i søvne før? - Nej. Det tror jeg ikke.
- Hvor skulle jeg vide det fra? - Du ville finde ud af det.
Jeg havde en kæreste, der fortalte mig, at jeg talte i søvne.
- Hvad sagde du? - Det ved jeg ikke.
Hvad det end var, kunne hun ikke lide det.
- Hvordan var din gynækolog i Sydney? - Hun var god.
Indvilligede hun i at lade dig flyve i tredje trimester?
Ja, jeg fik en undersøgelse, og hun sagde, det ville gå helt fint.
- Var ultralydsprøven i orden? - Meget sund.
- Hvordan har du det? - Okay. Jeg er øm i ryggen,
men det er nok fra at sove på jorden.
Jeg bliver svimmel, hvis jeg rejser mig for hurtigt.
Og jeg skal tisse hele tiden.
- Spiser du nok? - Vildsvin og bananer.
Hvor langt henne er du?
Hvilken dato fandt du ud af, at du var gravid?
- Er den pink? - Det ved jeg ikke.
Tissede du på den?
- Lige et sekund. - Måske gjorde du det forkert.
- Jeg kan tisse på en streg. - Hvad er farven?
Hvor længe er det siden?
Seks... 66 sekunder. Åh, gud.
- Der er helt bestemt to streger. - To pink streger?
Pink? Nej, nej. De er røde.
Hvad?
De er pink.
De to streger... For det første er de prøver ikke altid nøjagtige.
Nej, nej. Vi troede, min onkel havde testikelkræft.
- Kan du huske det? - Ja. Han er død.
Ja... Jeg mener: nej, nej. Det var forkert...
Det var en forkert diagnose. Det betyder ikke, du er gravid.
Vi burde tage en mere.
Jeg er gået seks uger over tiden. Det sker bare aldrig.
Jeg er gravid.
Okay. Hør her, det skal nok gå.
Det ved jeg godt.
Claire...
Hvis vi ville, kunne vi gøre det her.
- Hold op. - Nej, jeg mener det.
- Min mor ville slå hånden af mig. - Det har hun allerede gjort.
Ja, men med hvad? Mine 5 dollars i timen på grillbaren?
Du er ikke den eneste med et job. Jeg har mine malerier.
Det er sødt, men...
- Det er ikke, hvad vi vil have. - Måske er det.
Ikke sandt?
Det kunne blive...
Det kunne blive det bedste nogensinde.
Vil du virkelig gerne prøve?
Ja.
Claire, jeg elsker dig.
Det er første gang.
Du står stille midt på dagen og laver ingenting.
- Utroligt. - Jeg laver noget.
Gør du? Hvad?
Jeg synker.
Vandet går ud, tager sandet med, og man synker.
Jeg gjorde det med min mor, da jeg var barn.
Ny plan. Du synker bare væk fra øen.
Sayid ville være stolt.
Han har været væk i næsten en uge.
Noget siger mig, han nok skal klare den.
Hvad laver du så langt væk fra hulerne?
Bringer vand ned. Bringer fisk tilbage.
Claire skal snart føde.
Kære dagbog,
jeg er stadig på den forpulede ø.
I dag slugte jeg et insekt.
Kærlig hilsen, Claire.
Værsgo.
Det adskiller os fra de vilde amerikanere at drikke te, ikke?
- Har du det bedre? - Det var bare en drøm.
Jeg har en drøm.
Jeg kører en bus,
og mine tænder begynder at falde ud.
Min mor sidder bagi og spiser kiks.
Alting lugter af bacon.
Det er underligt.
Jeg vågner ikke skrigende op.
Jeg er okay, Charlie.
Selvfølgelig er du det.
Det er bare...
...jeg tænker på dig...
...på dette sted.
Hvor svært det må være for dig
uden din familie og venner.
Og jeg tror, vi kunne være venner.
Jeg kunne være din ven.
Vi behøver ikke sidde knæene af hinanden.
Jeg mener bare,
hvis du vil have en at tale med om noget,
så er jeg her.
Charlie...
Okay.
- Jeg mente ikke, at jeg... - Det er helt okay, Claire.
Thomas har ryddet hele sit loft.
- Jeg flytter ind på tirsdag. - Det er alle tiders!
Ja. Han er pragtfuld.
- Måske skulle vi ikke... - Nej.
- Du bakker ikke ud nu. - Det virker fjollet.
Han er bare synsk, Claire.
Jeg troede, du gik op i astrologi og den slags.
Ja, men ingen behøver fortælle mig,
hvad der skal ske eller hvad jeg skal gøre.
Nej, du behøver det ikke, men det er sjovt.
Så medmindre du har en anden undskyldning...
Jeg skal se dine hænder.
Hvornår fandt du ud af det?
- Hvad? - At du skal have et barn.
For to dage siden.
Hun har ikke fortalt sin mor det...
Skal jeg ikke sige det?
Hvad? Hvad er det?
Det er jeg ked af.
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke...
Hvad ville du...? Hvad så du?
- Jeg vil ikke spå dig. - Du ville sige noget.
Du er nødt til at gå. Nu.
Tak, mange tak.
Sikken særling.
Hjælp mig!
Nogen vil gøre mig fortræd! Hjælp mig!
- Nogen overfaldt hende! - Hvad?
- Han holdt mig! - Hvor gik han hen?
- Jeg så det ikke... - Hvad sker der?
Lige nu! Han løb sin vej!
Vi må tjekke de andre huler.
- Vent lidt. - Hurley, kom så.
Kom så. Lad os sidde her, okay?
- Kan du hente vand til hende? - Ja.
Claire, se på mig. Du er i sikkerhed nu.
- Så du ham? - Det var mørkt. Jeg kunne ikke se.
- Hvor skete det? - Han var her!
Jeg sov, og så vågnede jeg,
og han prøvede at gøre min baby fortræd!
Han havde en tingest, en nål,
og han prikkede mig med den!
Han prøvede at gøre min baby fortræd.
Det er okay.
Vi er gået rundt i hele området.
- Ingen så eller hørte noget? - Ingenting. Alle sov.
Så jeg fik en idé.
Jeg ledte efter en psykopat med Scott og Steve, ikke?
Så indså jeg: hvem fanden er Scott og Steve?
- Jeg forstår ikke. - Hvis jeg var betjent,
og en kvinde blev angrebet ville vi tjekke området.
Banke på døre, finde vidner. Men vi har ingen døre.
Jeg forstår stadig ikke...
Vi ved ikke, hvem der bor her,
og hvem der er på stranden.
Vi kender ikke engang hinanden.
Mit navn er ikke Hurley. Det er Hugo Reyes.
Hurley er bare mit kælenavn, okay?
Hvorfor? Det siger jeg ikke.
Sagen er, at vi må finde ud af, hvem alle er.
- Folketælling? - Et register.
Navne, folks udseende og indbyrdes forhold.
Hvis vi laver en lov, overfalder folk ikke hinanden.
Nogen er blevet slået eller dolket hver dag.
Vi må finde ud af, hvem der gjorde det mod hende.
Er du okay?
Bare rolig.
Hvis du vil lukke øjnene, så er jeg her hele natten.
Jeg vil ikke lade nogen røre dig.
Jeg forlader dig ikke, Claire.
Det lover jeg.
- Vi har fået gardiner. - Ja.
Jeg føler mig helt voksen.
- Kan du lide dem? - Ja. De er flotte.
Jeg ved ikke, hvorfor gardiner repræsenterer alder for mig.
Det føles bare som noget, min mor ville gøre.
Sasha ringede.
De skal ud i aften. De ville høre, om vi ville med.
Hvad?
Jeg spiste ikke alle chipsene. Der er en pose mere.
Claire? Jeg kan ikke.
Gøre hvad? Havde du en dårlig dag?
Det her går ikke.
- Kom nu, du vidste det. - Hvad?
Bare så jeg ikke overreagerer,
slår du op med mig?
I de sidste tre måneder har der været en plan, et ansvar,
et sted vi skal være, en du skal tale med.
Jeg vil sørge for, at når babyen kommer...
"Når babyen..." Ja. Det er bare ikke...
Hvis det er sådan nu,
hvordan bliver det så, når babyen kommer?
- Men du sagde, vi skulle gøre det. - Ja.
Ja, og nu er det virkelighed.
Du kan ikke bare skifte mening.
Hvordan fanden skal jeg være far, Claire?
Hvad med mine malerier? Mit liv?
Jeg vidste, det ville ske.
Jeg sagde det. Perfekt. Nu vil du sige, jeg opgiver at være far.
Dit svin, du skal ikke prøve at retfærdiggøre det, du gør!
Jeg har ikke gjort noget! Absolut ingenting.
Har jeg?
Jeg ved godt, hvad du har gjort.
- Hvabehar? - Du skulle tage p-piller.
- Tror du, jeg blev gravid med vilje? - Jeg er ligeglad.
Eller at det her var en plan? Du er ikke rigtig klog!
- Det er forbi, Claire! - Nej, det er ikke!
- Jeg er skredet. - Thomas!
John, ikke? John Locke?
Er det angående folketællingen?
Ja, jeg syntes, det ville være en god idé
at få oplyst alles navn og bopæl.
Og hvem tjekker dig?
Mig.
Det var en joke.
- Den var god. - Ja.
Du kender allerede mit navn.
Det meste af mit liv har jeg boet i Tustin, Californien.
Fint nok. Hvorfor rejste du?
Hvorfor var du i Australien?
- Jeg ledte efter noget. - Ledte.
Okay.
Noget.
Fandt du det?
Nej, det fandt mig.
- Ellers noget? - Nej, det er fint.
Tak.
Jeg ved, jeg allerede har talt med dig,
men jeg ville væk fra ham et øjeblik.
Så du nogen forlade stranden i går aftes?
Folk kommer og går, men...
Nej, jeg ved ikke.
Hvad?
- Jeg ved ikke, om der skete noget. - Vent, hvad?
Claire fortalte Michael og jeg, at manden
prøvede at indsprøjte noget. Der var intet mærke på hendes mave.
Hun vågnede skrigende op to nætter. Først gik hun i søvne.
Finder hun på det? Hun var dødsensangst.
Hun sagde, han ville såre babyen. Hvorfor gøre det
- med os seks meter væk? - Lyver hun?
Nej. Gravide kvinder har meget livlige...
- Livlige? - Angstfyldte mareridt.
Ved du alt, hvad der foregår med alle?
Hvad gør vi?
Claire skal føde om lidt over en uge. Måske to.
Hvis hun forbliver så stresset
eller får et panikanfald mere, kan det starte fødslen.
Herude uden instrumenter, monitorer, bedøvelse...
Det ville ikke være godt.
Hun finder ikke på det.
- Hej, Lance. - Hvabehar?
Lance. Du hedder Lance, ikke?
- Ethan. - Ja, det er sandt.
Lance er en mager fyr med briller og rødt hår.
Jeg forstår godt, du forveksler os.
Beklager, makker. Mange navne og ansigter.
Ynkeligt. Man skulle tro efter uger på øen,
at vi ville hende hinanden.
- Ja, det skulle man tro. - Vi er ved at lave en liste
over de overlevendes navne, adresser og den slags.
Du har allerede mit navn.
- Okay, ikke Lance. - Bestemt ikke.
- Efternavn? - Rom.
- Rom, R-O-M? - Det stemmer.
- Hvor kommer du fra, Ethan Rom? - Ontario.
Okay. Jeg elsker Canada. Alle tiders...
Det er fint. Tak for din tid, makker.
- Hvad er det til? - Det er ingenting.
Vi syntes bare, det ville være en god idé.
Claire?
Fandt du ham?
- Nej. - Hvad hvis han kommer tilbage?
Claire...
Den situation vi er i,
flystyrtet, at ingen kommer og redder os,
det kan gøre dig lidt omtumlet
og få dig til at se ting, der ikke er her.
Jeg ved, det føles meget virkeligt...
- Jeg forstår ikke... - Din baby kommer.
Snart.
Jeg kan godt forstå, det må være skræmmende for dig.
Jo mere oprevet du er, jo farligere er det for dig og din baby.
Så du skal tage de her.
- Hvad er det? - Et beroligende middel.
De er meget milde og anvendes ofte i situationer som din.
De vil ikke skade babyen. Det lover jeg.
Du tror ikke på mig.
- Claire... - Tror du, jeg finder på det?
Jeg blev overfaldet og du vil give mig sovepiller?
Det er ikke sovepiller... De er mildt beroligende.
- Jeg går nu. - Hvad? Nej! Claire.
Der var sikkert på stranden. Der er ikke sikkert her.
- Lad nu være. Tænk på babyen. - Tal ikke til mig om babyen.
Jeg er træt af, at alle fortæller mig, hvad jeg skal gøre.
Er du okay?
Hvad sagde du til hende?
- Ja? - Mr Malkin, har vi mødtes før?
- Ja, jeg kan huske det. - Du ville ikke spå mig.
Det håbede jeg, du ville nu.
Hvis du er synsk, hvorfor skal du så tælle dem?
- Sådan er det bare. - Det var for sjov.
Så... hvordan fungerer det?
Det ved jeg ikke.
Hvornår forlod han dig?
I sidste uge.
Var det derfor, du ikke ville spå mig?
Nej, nej. Jeg så noget diffust.
Er diffust dårligt?
Diffust er dårligt.
Derfor stoppede jeg.
Er du sikker på, vi skal fortsætte?
Ja.
Jeg kan fortælle dig,
at det er vigtigt.
- Okay. - Det er afgørende, at du selv
opfostrer dette barn.
Er det Thomas? Vil han...?
Barnets far vil ikke spille en rolle i barnet liv eller i dit.
- Hvad er det, du siger? - Hvis barnet opfostres af andre,
andre end dig selv...
- Barnet er omringet af fare. - Fare?
Din natur, din ånd,
din godhed skal have indflydelse på barnets udvikling.
Hvis Thomas og jeg ikke finder sammen igen,
bortadopterer jeg barnet.
Jeg ville finde ud af, hvad der ville give barnet det lykkeligste liv.
Der er ikke et lykkeligt liv for dette barn uden dig.
- Jeg kan ikke... - Der må ikke være en anden.
Du må ikke lade en anden opfostre dit barn.
Okay. Fint. Tak fordi du tog mine 200.
Tag dem. Miss Littleton, jeg beder dig om at overveje...
- Jeg kan ikke opfostre barnet alene. - Du må lytte til mig!
Tak for din tid og mine penge!
Barnet behøver din beskyttelse!
Miss Littleton! Hør nu her!
- Hallo? - Miss Littleton, det er Richard Malkin.
- Åh, gud. - Lyt til mig. Jeg har en plan,
noget der vil gøre alting bedre.
Hold op med at ringe til mig. Det er for sent, okay?
Jeg tager hen på adoptionsbureauet i morgen.
Det har jeg sagt i månedsvis, at du ikke må gøre.
Det rager ikke dig, hvad jeg gør med mit barn.
Hvis du ikke gør, hvad jeg foreslår,
vil en stor fare ramme...
En stor fare vil ramme dig, hvis du ikke holder op med
- at ringe midt om natten. - Jeg ved, hvad du føler indeni.
Du tvivler på din beslutning om at opgive barnet.
Jeg beder dig om at lade være. Hør min plan først.
Godnat.
Hej.
- Hvor skal du hen? - Tilbage til stranden.
- Hvad er der sket? Har Jack...? - Jack prøvede at bedøve mig.
Han tror, jeg finder på det, at intet af det her skete.
Så for at bevise, du er ved dine fulde fem,
vil du vandre gennem junglen alene. Flot klaret.
Jeg er ikke skør, Charlie.
Vil du have mine oplysninger?
Navn: Shannon Rutherford.
Alder: 20. Adresse: Lorteøen.
Hvor var I i går aftes?
På stranden.
Hvorfor forhører du os?
Du er den 20. person, der spørger mig om det.
Hvorfor har alle noget imod at besvare spørgsmål?
Måske kan vi ikke lide,
at du laver din egen lille antiterror-lov.
Han er liberal.
- Hvorfor lave en liste? - Ikke for noget.
Der var en episode i dalen i går aftes.
- En episode? - Claire, den gravide pige.
Kender I hende? Hun blev overfaldet.
- Hvad? - Er hun okay?
- Ja, hun er lidt rystet, men... - Jeg flytter ikke til voldtægtshulerne.
Det ville være lettere, hvis du havde passagerlisten.
Vi krydsede navnene af på de døde, efter vi brændte skroget,
så der burde være en liste over resten.
Virkelig? Hvem har den?
Hvem tror du?
Jeg siger det bare ligeud.
Okay, gør du det.
Jeg hører, at du har passagerlisten,
og jeg vil have, du giver mig den.
- Virkelig? - Du kan gøre, hvad du plejer,
når nogen beder om noget, og sige, jeg skal skride.
- Skride? - Eller du kan bare give mig den.
For du kunne bruge de points, makker.
Du ved søreme, hvordan man lefler, Flomme.
Det er en gave.
Passagerlisten er i den brune kuffert. Tag den.
- Lad mig bære din taske. - Jeg har det fint.
Det ved jeg, men jeg kan stadig bære den.
Hvorfor gik du efter mig?
Det er sikkert, fordi jeg kan lide dig.
- Hvad? - Du kan ikke lide mig, Charlie, okay?
Du vil bare redde mig, fordi jeg er...
På grund af det her.
Jeg har det fint, okay? Jeg skal ikke reddes. Jeg...
Claire? Hvad er der?
Hvad? Claire, hvad? Hvad er der?
- Var det en mere? - Ja.
Vi må tage tid på veerne. Det skal man gøre.
Tage tid på veerne, okay? Et kilo sukker, to kilo sukker...
Tag den med ro, okay? Træk vejret dybt.
- For pokker da. - Du skal hente Jack.
- Jeg klarer den. - Du skal ikke være alene.
- Jeg kan tage imod babyen. - Gå nu!
- Du ved ikke, hvordan... - Hør nu.
Jeg finder ud af, hvad der skal gøres.
Når jeg kan droppe stofferne, kan jeg tage imod en baby.
Lad mig forklare. Jeg er stofmisbruger. Eller det var jeg. Jeg er stoffri nu.
- Hent Jack! - Okay.
Arlene og Joseph vil bringe dig til Melbourne.
De betaler dine leve- og hospitalsomkostninger.
Vi har fundet en lejlighed til dig. En dejlig toværelses,
hvor vi tror, du får det rigtig godt.
Når barnet bliver født, får familien Stewart det,
og du har ingen ret til at se barnet igen.
Du har ikke ret til at korrespondere med barnet,
det er op til Arlene og Joseph
at beslutte, om de vil fortælle barnet noget om dig. Er det forstået?
- Ja. - Når du udskrives fra hospitalet,
får du yderligere 20.000 dollars.
Jeg vil bare vide, at I vil tage jer rigtig godt af barnet.
Selvfølgelig vil vi det.
Du skal skrive under her og indføre dags dato.
Kender du "Grib den faldende stjerne"?
Det er en sang, en vuggevise.
"Grib en faldende stjerne og kom den i din lomme."
Min far sang den for mig, da jeg var lille.
Tror du, at du kan synge den for barnet engang imellem?
Selvfølgelig.
Den virker ikke.
Værsgo.
Jeg...
Jeg... Jeg er ked af det.
- Jeg kan ikke. - Hvad? Nej! Nej!
Okay, hvad er det? Hvad er dit tilbud?
- Gudskelov! Hvad hedder du? - Ethan. Er du okay?
Løb hen til hulerne. Hent Jack.
- Sig, at Claire... - Er hun okay?
Hun skal føde. Løb hurtigt, okay? Jeg venter med hende på stien. Løb!
- Claire! - Jeg er her!
Claire! Okay, Jack kommer nu.
- Hvordan går det? - Det gør ondt.
Okay, tag min hånd. Klem til. Træk vejret.
Ånd ind. Pust ud. Godt. Bare træk vejret.
Ånd ind. Okay, godt.
- Jeg skal ikke være her. - Den følelse kender vi alle sammen.
Ja, men det er bare...
Nogen lovede mig, det ville være anderledes.
Han tog fejl.
Ja, han tog fejl.
I de sidste fire måneder har du fortalt mig,
at jeg selv skal opfostre barnet.
Nu giver du mig penge og siger, jeg ikke behøver det?
Jeg fandt et par i Los Angeles, der gerne vil adoptere barnet.
Barnet vil være i sikkerhed hos dem.
- Jeg har forudset... - Du har forudset.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg er her. Undskyld.
Jeg ved, alt dette synske halløj lyder mærkeligt, Claire,
og jeg forstår godt, at du tror, jeg er rablende gal.
Men det her må bare ske.
Så du giver mig 6000 dollars
for at give min baby til et fremmed par i Los Angeles?
12.000. Seks mere når du ankommer til Los Angeles.
De er ikke fremmede, Claire. De er gode mennesker.
- En synsk? - Ja, det er pinligt.
Og efter alt det så løj han bare.
Måske ikke.
Han ville jo bare have,
at ingen andre end dig opfostrede barnet.
Måske vidste han det.
Hvis han virkelig ønskede det...
Hvis han havde evnen,
og det tror jeg, at nogen folk har...
Måske vidste han det, Claire.
Jeg kan ikke rejse i morgen. Jeg skal have mine...
Det skal være det fly. Det kan ikke være et andet.
Vi har aftalt, de skal møde dig, når du ankommer. Fly 815.
Fly 815.
Der var intet par i Los Angeles.
Han vidste det.
Han vidste det med flyet,
hvad der ville ske...
Åh, gud, han vidste det.
- Er der et mere på vej? - Det tror jeg ikke.
Hvor fanden er Jack?
Jeg tror...
- Jeg tror, jeg er okay. - Veerne?
Måske var det det sidste.
Jeg håber, det var det sidste.
Jack sagde, at stress kan forårsage falske veer.
Er du sikker på, du er okay?
Ingen smerte.
Fødselskrise afværget.
Jeg sagde, jeg ville passe på dig.
- Tak, Charlie. - Det var så lidt.
Kan du klare turen tilbage til hulerne?
Jeg søger for, der ikke sker dig noget.
- Okay. - Okay.
Kom så.
Sayid.
Lyt til mig.
Jeg fandt hende, den franske kvinde.
Hent noget vand.
- Hvad skete der? - Kvinden på øen...
Jeg var nødt til at komme tilbage.
Vi er ikke alene.
- Er du okay? - Ja, han sparkede lige.
Her.
Vi har et problem.
Passagerlisten.
Jack, folketællingen, navnene på dem, der overlevede.
Alle 46.
Jeg interviewede alle både her og på stranden.
Jeg fik deres navne. En af dem... En af dem er...
Jack.
En af dem er ikke på passagerlisten.
Han var ikke med på flyet.
Hejsa.
Ethan, hvor er Jack?